Tidligere i Homeland...
-Arman, hvordan går det? -Jeg trives.
-Hvem kører mig i aften? -Det gør jeg.
-Jeg troede ikke, du kørte længere. -For dig gør jeg.
Du lod Jalal kontrollere shura'en, og nu truer han med at starte en krig.
Du var Haqqanis højre hånd. Du kunne have stoppet Jalal.
Men du må beslutte dig...
er du med mig
eller mod mig?
Hvad jeg vil...
...er, hvad din far ville.
Han ville have fred.
Eksfiltrationsholdet, der leder efter mig i Kohat.
Jeg må vide, hvor de gemmer sig.
Så du melder dig på deres skjulested?
Ja.
Umair Asghar Road.
-Hvad sker der? -Eksfiltrationsholdet fra Kohat.
Det lokale politi har fundet deres skjulested.
Han har etableret sin magt så meget hurtigere end forventet.
Beskyt Jalal, så beskytter vi os selv.
Hvad med amerikanerne?
General Aziz må besvare deres trusler med vores egne trusler.
Mindst seks køretøjer kan ses her på vej nordpå til den afghanske grænse,
hver med et atomvåben på fem kiloton.
Hvad foregår der, Carrie?
Jeg er på sporet af den sorte boks.
Dropper den kollektive, starter autorotation.
Jeg er ked af det, skat.
Kom tilbage.
Word Trade Centers Tower One brænder.
Jeg overså noget før.
Jeg vil ikke, jeg kan ikke lade det ske igen.
En amerikansk krigsfange er blevet omvendt.
Du er en skændsel for din nation, sergent Nicolas Brody.
Du er en forræder og en terrorist, og nu er det tid til at bøde for det.
Beskylder du mig for noget?
Kan du virkelig ikke huske det?
Huske hvad?
Vi har måske at gøre med en kompromitteret officer.
Du havde et forhold, der var kompliceret nok til at lyve om.
Ja, det er kompliceret. Jeg har mistet syv måneder af mit liv.
Til min russiske kontakt.
Fungerer vores strategi?
Du vil blive genstand for en efterforskning,
der vil definere resten af dit liv.
Ja, men ikke alle problemer i Mellemøsten
fortjener en militær løsning.
Fordi hele det her land blev vanvittigt efter 11. september.
Carrie, du er ikke dig selv.
Jeg samler stadig stumperne.
Gud, sig, du ikke har gjort det.
Er der for fanden ingen grænse?
Jeg tror på dig. Det er der ingen andre, der vil.
Er du okay?
Hvad...
Hvad er der sket?
Jeg har hørt noget.
Jeg må skrive det ned, før jeg glemmer det.
Hvad er det?
-Beviser. -På hvad?
Det er bedst, du ikke ved det.
-Drik. -Tak.
Kan du få mig ind i Bagrams flyveplads?
Selvfølgelig. Hvorfor?
Der er nogen, jeg skal tale med.
Hvor snart kan vi være der?
Seks timer, hvis vi er heldige ved grænsen.
Er det din regerings officielle reaktion?
Præsident, jeg forsikrer dig,
at Pakistan står skulder om skulder med USA
i kampen for retfærdighed over præsident Warners død.
Jeg troede, jeg havde gjort det klart. Giv os Jalal Haqqani,
eller vi henter ham selv.
-Vi ved ikke, hvor han er. -Selvfølgelig gør I det.
Han er sgu da i...
Khyber Pakhtunkhwa.
Det sagde jeres premierminister selv.
Præsident, hans pointe med Khyber var ikke,
at Jalal er der.
Det var, at området er enormt.
Hundredtusind kvadratkilometer.
-Hundredetusind? -Ja.
Og hvor stor er jeres hær, en million mand?
Mindre.
Så lad os sige 999.000.
Hvad med at tage nogle af dem og lede?
Hvad med at lette røven og prøv at finde ham?
Eller har de for travlt til at finde Jalal, fordi de gør det her?
Opstille mobile missilramper ved grænsen.
Taktiske atomvåben rettet mod vores folk i Jalalabad.
Nå?
Præsident...
-du gav os intet valg. -Selvfølgelig gjorde vi det.
Ikke når I truer med at invadere vores land.
Nej, vi bad jer om at give os Jalal. Én mand.
Jeres reaktion var at gøre 20.000 amerikanske tropper til mål.
Du siger, I ikke har et valg.
Vi har intet valg. Jeg ved ikke,
hvor meget mere tydeligt, jeg kan sige det.
Præsident.
Hvis jeres tropper krydser vores grænse...
vil vi forsvare os med hele vores arsenal.
Hr. Ambassadør.
Hvad tænker de på?
Lige hvad du hørte.
Er de ude på at få os til af affyre vores missiler?
-Det tror jeg ikke, nej. -Det er det, der vil ske.
Vores generaler trækker sig ikke. Det kan de ikke.
-Det ved jeg. -Det er vores land,
som den mand, Sabel, har været efter siden 11. september.
Jeg tror ikke, det hjælper at se det på den måde.
-Men det er sandt. -Det er også sandt...
at vores præsident er død.
Manden, det tager ansvaret, gemmer sig i jeres land,
og jeres officielle svar er, at I intet kan gøre ved det.
Og mens vi debatterer det, står der to hører
og stirrer på hinanden over jeres grænse.
Vi er så tæt på udslettelsen.
Igen trækker sig på nogen af siderne.
-Vi må acceptere, at... -Hvad foreslår du?
At vi omformulerer diskussionen.
Et tegn på velvilje fra dig lige nu
ville række langt i at skabe en dialog,
der er meget bedre end den, vi lige har haft.
Jeg lytter.
Vi har et halvt dusin specialagenter i et fængsel nær Kohat.
Hvad lavede de i vores land?
Jeg beder dig ignorere det lige nu og fokusere på deres løsladelse,
hvilket vil give mig krudt til at opfordre til en mere moderat tone
på Det ovale kontor.
Hr. Ambassadør.
Vi har en ægte krise her.
Ingen har handlet endnu, men det her...
...det kan gå galt i en fart.
Jeg ser, hvad jeg kan gøre.
Tak.
Ryd det hele op. Kom så.
Godt nyt.
Pakistan holder stand.
De sagde, at hvis amerikanerne kommer efter mig,
vil de se det som en krigserklæring.
Hvad gør jeg så nu?
Rådgiv mig.
Som du gjorde for min far.
Gør, hvad du gør,
saml mænd og våben.
Og hold dig ude af syne.
Gemme mig.
Det er dit råd
til den mand, der skød den amerikanske præsident ned.
Det er kun, hvad du lod folk tro.
Og som resultat
er der endnu 20.000 amerikanske tropper i Afghanistan.
Endnu 20.000
mål.
Alle fokuseret på Pakistan.
De sidste de ville forvente nu, er et angreb fra os.
Et angreb ville føre endnu flere amerikanere hertil.
Jeg forstår,
at du er bange for at kæmpe.
Jeg kæmpede mod amerikanerne,
mens du hang på din mors pat i Quetta.
Jeg er ikke bange.
Men jeg er ikke dum.
Find mig et mål.
Amerikanere.
Bagram flyvebase
Vi er på basen.
Men jeg kan ikke komme længere.
Hvor tæt på er Hangar 23?
Vi er her.
Er det der, præsidentens helikopter lettede fra?
Ja.
Mød mig her om et kvarter.
For fanden da. Hvem har lukket dig ind?
-Jeg skal vise dig noget. -Jeg er ikke interesseret.
-Hvor er dit adgangskort? -Du skal se det her.
-Seriøst, hvordan kom du ind? -Jeg ved, jeg røvrendte dig.
Røvrendte mig. Du fik mig degraderet.
Jeg prøvede at finde ud af, hvordan præsidentens helikopter styrtede.
-Nu ved jeg det. -Går du,
eller skal jeg få dig fjernet?
-Chiplys, motor to. -Hallo?
-Giv mig vagterne. -Brandlys, håndtag udløst.
-Stopper kollektiv. -Worley.
-Daler i blinde. -Hangar 23.
Lavhøjde-varsel. Ret op. Forbered anslag.
Undskyld, falsk alarm.
Det er "Nødblus."
Det skal ske lige før, man lander.
Hvad er det?
Jeg fandt den sorte boks fra præsidentens helikopter.
-Chiplys. -Hvad er det?
Det betyder, at der er metal i motorolien, der ikke skal være der.
Man lander straks.
De er i bjergene.
Så de vender tilbage mod forpost Steedley.
Brand...
Hvad er det for et håndtag?
Det er et trækhåndtag til brandslukkeren.
Men på det tidspunkt, med motoren sat ud...
-De styrter. -Nej.
Ikke endnu.
De dropper den kollektive.
Autorotation.
En kontrolleret nedstigning til at begynde med, men...
intet sted at lande.
Hvorfor meldte de ikke, hvad der skete?
Det hedder flyv, naviger, kommuniker.
De nåede aldrig forbi første trin.
Jeg sendte ham med den helikopter.
Carrie. Jeg har været syg af bekymring.
Hvor helvede er du?
Bagram flyvebase.
Jeg har lige videregivet kopien af stemmeoptagelsen
til chefmekanikeren her. Han bekræftede.
Præsidentens helikopter blev ikke skudt ned.
-Hvad var det? -Mekanisk fejl.
Han var ikke sikker på hvad. Måske et turbineblad.
Høj flyvning, fuld last, han gætter på, at de fløj
130 knob for at bevare rotorfarten, da de ramte.
En ulykke.
Ja.
Du må få den sorte boks med tilbage til DC.
-Straks. -Jeg har den ikke.
Det sagde du lige.
Jeg havde den.
Yevgeny stjal den.
Hvad er det så for en transskription?
Jeg skrev ned, hvad jeg hørte på den sorte boks.
-Hvad du hørte. -Ja.
Så vi har intet.
Jeg hørte det. Jeg hørte sgu den sorte boks.
Og nu har russerne den.
Hundrede procent.
Sig ikke, at det er intet. Sig ikke det.
Du har ingen troværdighed, Carrie.
Lige nu står du et sted mellem
en overløber-agent og en national sikkerhedstrussel.
Ved du så hvad? Gør noget.
Gå til russerne. Spørg, hvad de vil have for den.
-Okay. -Okay hvad?
Jeg taler med russerne.
Men det er tid til at melde dig.
Er du okay?
Ikke rigtig.
Er vi færdige?
Nej.
Gæt, hvem der dukkede op på Bagram i morges.
Carrie Mathison.
Hun sneg sig åbenbart ind, hvilket ikke er betryggende,
eftersom vi står midt i en national sikkerhedskrise.
Hvad var hun ude efter?
Hvad?
Hvad lavede hun på Bagram?
Pointen er, at hun er tilbage i Kabul.
Vi må finde hende. Hun burde være her
og besvare spørgsmål om præsidentens helikopter
og hendes russiske ven, og hvordan det specialhold,
der blev sendt efter hende endte i et pakistansk fængsel.
-Var det hende? -Hvem ellers?
Det er tid til at få hende tilbage i vores varetægt.
-Ikke? -Jo.
-Saml et hold. -Jeg ser, hvem der er ledig.
Ambassadør.
Tak, fordi du kunne mødes med så kort varsel.
-Det lød vigtigt. -Det er det.
Jeg antager, at du har set satellitbillederne.
Taktiske atomvåben langs grænsen, rettet mod vores tropper.
Pakistan.
Et angreb.
Samtlige sprænghoveder...
ville fremprovokere et overvældende svar fra USA.
Jeg kan med glæde sige, at det intet har med os at gøre.
Det har det måske.
Kan du huske Carrie Mathison?
På det seneste har hun været på tur i stammeområderne.
Med Yevgeny Gromov.
Men han blev bedt om at holde sig fra hende.
Det gjorde hun også.
-Og vi var enige. -Det var vi, ja.
Sådan gik det ikke.
Hvad lavede de?
De ledte efter noget.
En sort boks fra præsidentens helikopter,
der styrtede for en uge siden.
Og de fandt den.
Det viser, at hvad der sker nu,
kursen mod krig...
det hele er baseret på en løgn.
Jalal Haqqani hævder, at han skød helikopteren ned.
Det gjorde han ikke.
Det var en mekanisk fejl.
En ulykke.
Vidste du virkelig ikke det?
Hvordan skulle jeg det?
Fordi Yevgeny stjal den sorte boks.
Stjal den fra Carrie, altså...
er din regering nu i besiddelse af den.
-Det siger du... -Fordi det er sandt.
Nogen i din regering har den sorte boks.
Der må være en pris for at få den tilbage.
Jeg spørger. Hvad er det?
Find ud af det. Giv mig besked.
Har du virkelig brug for den?
Forhåbentlig ikke.
Hvem er derinde?
Sikkert ingen.
Måske ham russeren,
der efterlod mig i den by, hvor du samlede mig op.
Det er her, han bor.
Han er nok tilbage i Moskva og overvejer,
hvordan han kan røvrende mig mere.
Hold øje, okay?
Jeg vidste, han ikke ville være der, men jeg tænkte, der ville være noget.
Et spor på, hvad jeg nu skulle gøre.
Ikke bare et tomt rum.
Hvad så nu?
Det ved jeg heller ikke.
Jeg har gravet mig ned i et kæmpe hul og kan ikke...
Jeg kan ikke se en udvej.
For et par dage siden var der et øjeblik,
og ved du, hvad jeg tænkte?
Jeg gjorde det.
Jeg vandt.
-Victor. -Saul.
Det var hurtigt, tak.
Tak mig ikke endnu.
Jeg har forhørt mig hos nogle folk her på ambassaden,
og ingen havde hørt om den sorte boks.
Du må spørge Moskva.
Det har jeg gjort.
På højeste niveau.
Du har, hvad hedder det...
...fat i de forkerte.
Victor, undskyld.
Du må hjælpe mig med at læse mellem linjerne.
Der er intet mellem linjerne, Saul.
Det må der være.
Jeg ved, Yevgeny Gromov tog den sorte boks.
Hvem har sagt det? Carrie Mathison?
Det er lige meget, hvem der har sagt det. Det er fakta.
Så enten har Yevgeny den stadig...
Det har han ikke.
-Så har din regering. -Det er ikke sandt.
Uanset hvad må der være en pris. Det må der være.
Victor.
Vi taler om atomkrig.
Det ved jeg.
Dit land vil blive trukket ind i den konflikt, der bryder ud.
Det kan ikke være dit svar.
Hvad sagde de?
Saul, jeg har gjort, hvad jeg kan.
I Moskva.
Hvad var deres præcise ord?
Vi har, hvad vi vil have.
Hallo!
Hvad laver du?
Flyt dig!
Idiot.
Ikke dig.
Rør dig ikke.
Det er nok!
Undskyld bagholdet.
Ja, du har gjort værre.
Det var ikke personligt.
Du tog noget fra mig. Jeg vil have det tilbage.
Den sorte boks. Hvad vil den koste?
Saul Berenson spurgte om præcis det samme.
Og hvad sagde du til ham?
At han kunne spare sig, for der er ingen pris for ham.
Men det er der måske for dig.
Hvad betyder det?
Saul har en agent i Kreml.
Personen har sendt ham information i årtier.
Ikke en flod. En dråbe ad gangen.
-Så. -Vent.
Det er hemmeligheder, der kunne være kommet fra enhver
-på højeste niveau. -Det er ikke sandt.
Det er det.
Sådan en person er der ikke. Tro mig, jeg ville vide det.
Efter alle de år ville jeg have haft en anelse.
Det er bare en historie, Saul sikkert selv har fundet på.
Det er det, han vil have, at du skal tro.
Men...
der er ingen anden forklaring for den skade, du har gjort på mit land.
Identiteten på den agent er det eneste,
der er mere værd for mit land end at se USA
tilintetgøre sig selv ved Pakistans grænse.
Selvom den person eksisterer...
Det gør de.
Så vil Saul ikke afsløre ham.
Ikke til mig eller nogen anden. Det er hans eneste bud.
-Man opgiver aldrig et aktiv. -Det ved jeg.
Så kan jeg intet gøre.
-Du må finde ham selv. -Nej, du hører ikke efter.
-Det er ikke muligt. -Ingen siger, det bliver let.
Yevgeny, vær nu rar. Jeg kan gøre alt andet.
Jeg kan ikke forråde Saul.
Så vidt jeg har set...
kan du gøre næsten alt.
Tag den.
Derovre.
Hurtigere!
Skynd dig!
Skyd!
Genlad.
Nå?
Jeg har fundet et mål.
Amerikanere?
Hvor? Pakistan? Afghanistan?
Grænsen.
Godt.
Hvad har du brug for?
Sprængstoffer.
Folk til at lægge en vejsidebombe.
Hvorfor ikke bruge en chauffør?
Hvorfor dræbe en af vores egne, når vi kan nøjes med at dræbe fjenden?
Fordi det er et budskab.
At vi ikke er bange for at dø.
Forbered køretøjet.
Jeg finder chaufføren.
Du ved, hvad det betyder, hvis vi dræber flere amerikanere.
Det bliver endnu flere år med krig.
Ja, det har du sagt.
Og nu ved jeg, hvorfor min far gav op.
Fordi han havde din bange lille stemme i øret.
Forbered bilen.
-Carrie. -Ja.
-Hvor er du? -Jeg gør, som du bad om.
Melder mig selv på stationen. Har du talt med russerne?
Jeg talte med ambassadør Makarov, som du bad om.
Han talte med Kreml.
Kom der noget ud af det?
De siger, de intet kender til nogen sort boks.
De spurgte, hvordan der kan være en pris for noget, de ikke har.
Jeg ved, de lyver.
De har den, og de beholder den.
Jeg ved ikke hvorfor.
Carrie...
tænk.
Har Yevgeny sagt noget?
Nej, han stjal boksen og stak en nål i min hals.
Jeg fandt den, Saul.
Sandheden.
Det ved jeg.
Men sandheden gavner ikke meget, hvis ingen vil lytte.
Gør det ikke. Meld dig ikke.
Jeg ser ingen anden måde.
Du sagde det selv. Du kan ende i fængsel i årevis.
Der må være noget.
Jeg kan få dig væk herfra og til Dubai.
Jeg har steder der. Du kan gemme dig.
-Det kan jeg ikke. -Bare til tingene falder til ro.
Gid jeg kunne. Du har ingen anelse.
Men det her falder ikke til ro.
Faktisk bliver det meget, meget værre.
Hvad skete der med dig med de mennesker? Hvad gjorde de ved dig?
De gav mig et tilbud.
Vel vidende at jeg måtte sige ja.
Tak, Arman. Tak.
Du har været en sand ven.
Stop der.
Carrie Mathison. Jeg er eftersøgt af FBI.
Jeg melder mig.
Der er ikke noget.
Hør efter.
Jeg har lige hørt fra udenrigsministeriet.
Som goodwill løslader pakistanerne vores specialoperationshold.
De bliver sendt med bus til grænsen ved Angoor Adda.
En helikopter fra marinekorpset fragter dem tilbage til Kabul.
Endelig nogle gode nyheder.
Og nu tilbage til arbejdet.
Mike.
Jeg vil møde holdet ved grænsen.
Hvorfor?
Hvad mener du? Det er vores folk.
Jeg har brug for dig her.
Nogen fra stationen bør overvære overdragelsen.
Sørge for, at de ikke er blevet mishandlet.
Og måske kan vi opdage, hvordan de blev opdaget.
Okay, slå dig løs.
Du vil ikke tro det.
Carrie Mathison er lige dukket op ved porten.
Helt ren.
Afhøringslokale ét.
Hvorfor er mine sønner her?
Hvor er min kone?
Hun laver mad til mændene
som en god kvinde.
Hvorfor er de her?
-Far! -Far!
Far!
Ved du, hvorfor de er her?
For at få dig til at adlyde mine ordrer.
Jeg adlyder.
Men du er ikke enig.
Mændene ser det, det underminerer mig.
Hvad har min familie med det at gøre?
Lad mig se dem.
Er bilen klar?
Ja.
Godt.
Jeg har fundet chaufføren.
Nej.
Jeg gør det ikke.
Så dør du alligevel.
Men først skal du se mig dræbe din kone og sønner.
Fatima, Qasim,
Mohammad...
Jeg hører, at Mohammad vil være ingeniør.
Gør dem ikke noget...
De er familie til en kujon, der ikke ville lystre.
Min far ville gøre det samme.
Men hvis du kører bilen,
så vil du dø som martyr.
En martyrs familie vil blive sørget for.
De vil blive behandlet med ære.
Giv mig dit ord.
Giv mig dit ord foran disse mænd.
Hvad laver du her?
Jeg hørte, at folk ledte efter mig.
De har ledt i en uge. Hvorfor nu?
Du bør vide, at specialstyrken, som du fik fanget
i Kohat, bliver løsladt.
Washington arrangerede det.
Pakistanerne overdrager dem endelig.
Dem, du narrede mig til at afsløre, husker du nok?
Alt det fis med en sort boks.
-Det var ikke fis. -Det var ikke andet end fis.
Alt, hvad du siger.
Og måske betyder det intet for dig at forråde dine egne,
måske er du så langt væk, men det gør det for mig.
Bare sig det.
Hvad?
Hvad du kom for at spørge om.
Afslører du mig?
Fordi jeg var dum nok til at sige, hvor skjulestedet var.
Nej, det gør jeg ikke.
Hvordan kan jeg være sikker?
Fordi jeg lige lovede dig det.
Gå så.
Hvis FBI tager dig i at tale med en russisk spion,
kommer du måske i rigtig knibe.
Carrie.
Vanessa Kroll. Vi har talt sammen før.
Vi bliver optaget. Jeg er vicedirektør Vanessa Kroll.
Til stede er også specialagent Ray Aurbach og...
-Carrie Mathison. -Tak.
-Er jeg gået glip af noget? -De er lige begyndt.
Der er meget nyt materiale, siden vi talte sammen sidst.
Meget af det er bekymrende.
Jeg er ivrig efter at høre det.
For eksempel sagde du, at du hørte om præsidentens besøg
samme morgen som hans ankomst i Kabul.
Men jeg fandt senere ud af, at du faktisk
foreslog turen til ham tre dage tidligere.
De udsagn er ikke modstridende. Det forstår du godt, ikke?
Jeg foreslog, at han kom. Jeg vidste ikke, at han ville gøre det.
-Jeg noterer bare fakta. -Det lød ikke sådan.
Det lyder, som om du tror, jeg havde noget at gøre med,
at præsidentens helikopter styrtede.
Havde du det?
Du mener, om jeg gav information om Warners tur til russerne,
der gav dem til Taleban, der er i stand til at skyde helikopteren ned.
Netop.
Hvad tror du?
Du mødtes med Yevgeny Gromov lige før præsidentens ankomst.
-Efter aftale med stationschefen. -Det er sandt.
Mindre sandt er, hvad du fortalte stationschefen om mødet.
Du sagde, at du ville rekruttere Gromov.
Men overvågningsbåndene viser, at Gromov allerede havde rekrutteret dig.
Faktisk havde han allerede et bekymrende intimt forhold til dig,
og da du blev konfronteret med det, gik du med til at vende tilbage til USA,
stak af fra din eskorte og forsvandt.
Sikkerhedsoptagelser viser, at du forsvandt med Gromov.
Du kommunikerede tydeligvis med ham
uden dine kolleger i CIA's viden.
Må jeg sige noget?
-Ja da. -Okay, for du arbejder ud fra
en seriøs misforståelse her.
Du siger mine CIA-kolleger, min stationschef,
som om jeg arbejdede for CIA.
Som om du eller nogen anden i den her bygning har noget at sige
om hvordan eller hvor eller med hvem, jeg tilbringer min tid.
Jeg har noget at sige, når du yder fjenden hjælp eller trøst.
Hvis du taler om Yevgeny Gromov,
var det ham, der ydede mig hjælp og trøst.
Jeg er ikke CIA-ansat.
Jeg er amerikansk statsborger
under en national sikkerhedsrådgivers beskyttelse.
-Virkelig? -Ja.
Og jeg vil have en advokat.
Fint. Så er du anholdt,
og vi tager dig med tilbage til USA. Vil du være så venlig?
-Hvad laver hun? -Bliver anholdt.
Men se hende. Det virker, som om hun gerne vil sendes tilbage.
Skulle du ikke til grænsen eller sådan noget?
Ja?
Carrie har lige meldt sig på stationen i Kabul.
FBI sætter hende på et fly hertil under arrest.
Hun hævder, at du beskytter hende. Må jeg være ærlig?
Tingene går galt for dig her hurtigt nok,
uden at Carrie Mathison hævder, at hvad problemer
hun end har rodet sig ud i, var på dine vegne.
Du må holde en mur oppe.
-Du har nok ret. -Det har jeg.
Vil du vide, hvad hun har lavet?
Du ved, hun ledte efter den sorte boks fra præsident Warners helikopter.
Hun fandt den.
Hun lyttede til stemmeoptagelserne.
Det er soleklart.
Helikopteren blev ikke skudt ned.
Den styrtede på grund af mekanisk fejl.
Hvorfor har du ikke sagt noget?
Fordi den sorte boks blev taget fra hende af en russisk agent.
Så vi har kun hendes ord.
Nej.
Jeg har talt med ambassadør Makarov.
Ja, og hvad sagde han?
Officielt har de den ikke. Uofficielt afleverer de den ikke.
Pis.
Hør.
Vi har skaffet os noget goodwill
ved at få specialstyrken løsladt.
Jeg kan bygge videre på det hos Hayes og holde temperaturen lidt nede,
holde det diplomatiske pres oppe og trække i langdrag.
Men du må hjælpe mig.
Begynder du at tale om Carrie Mathison
og russiske agenter og forsvundne sorte bokse,
så forsvinder enhver form for troværdighed, du har.
Det ved jeg.
Så er vi enige.
Du holder dig på afstand.
Jeg var der, da russerne løslod hende.
Hun kendte mig ikke. Hun var fra forstanden.
Og jeg sendte hende endda til Kabul...
Jeg vidste, hun ikke var klar.
Men hun skulle klare en opgave.
Hvad lort hun end er ude i, er min skyld.
Jeg vender hende ikke ryggen.
Angoor Adda-porten Grænsen mellem Afghanistan/Pakistan
FARVEL PAKISTAN
Jenna Bragg?
Joss Morrell. Hovedkvarteret sagde, du kom.
Noget nyt?
Konvojen er på vej, godt ti minutter væk.
Planen er, at de stopper lige på den anden side af den grænse,
går over til fods, og så samler vi dem
op og kører dem tilbage til vores Chinook.
Hjemme i sikkerhed.
Det er langt at tage. Er din kæreste en af dem?
Nej, er din?
FARVEL PAKISTAN
Fatima,
jeg skal dø.
Det er noget, jeg har været klar til hele livet,
men det er svært...
ikke at se dig en sidste gang
og holde om dig og vores sønner.
Tilgiv mig for det.
Behold dette som et minde om min kærlighed til dig.
Og behold det for at minde Jalal Haqqani om hans ed
om at beskytte dig og vores familie
og om Guds hævn,
hvis han bryder sit løfte.
Jeg elsker dig.
Kys vores sønner fra mig.
Er alt det her virkelig nødvendigt?
Vi er næsten hjemme, drenge.
Det er dem.
Sid op.
-Chef, afsted. -Skyd den!
Ned!
Flyt den skide bus!
Gud, flyt den skide bus!
Tekster af: Anders Langhoff